Știri din actualitate Înapoi
A murit scriitorul Dinu Săraru. Avea 92 de ani
![](https://static.srr.ro/images/articles/6251/art-img1-3771731-img.jpg)
![](https://static.srr.ro/images/articles/6251/art-img1-3771731-img.jpg)
Scriitorul Dinu Săraru a încetat astăzi din viață, la 92 de
ani, anunță familia sa, potrivit Radio România Actualități.
Născut la 30 ianuarie 1932, în Râmnicu Vâlcea, el a fost și un publicist de excepție, încurajând, permanent, tinerii
colegi de breaslă, oferind fără rezerve sprijinul și sfaturile sale, se arată în
comunicatul familiei Săraru.
Potrivit acestuia, scriitorul a avut un talent unic, ancorat
în lumea reală.
Dragostea profundă față de universul autentic al statului
românesc au inspirat generații întregi de scriitori, jurnaliști și cititori.
Constructor vizionar de instituții teatrale și manager
dedicat artiștilor, din Usăraru și-a pus amprenta asupra destinului mai multor
generații de artiști, se mai arată în comunicatul familiei Săraru.
Dinu Săraru a fost directorul Teatrului Mic și Teatrului
Foarte Mic din București între 1977 și 1990 și al Teatrului Național din
București începând cu anul 2001.
Dinu Săraru a intrat la liceu în Râmnicu-Vâlcea, la Liceul
Alexandru Lahovary. În primavara lui 1947 s-a mutat în București, frecventând
cursurile liceelor Matei Basarab și Mihai Viteazul.
Trei ani mai târziu, a fost angajat la Societatea de
Radiodifuziune, mai întâi ca reporter, apoi ca redactor la redacția Cultural
unde a lucrat până în 1960.
După această dată, a fost angajat în presa scrisă: secretar
general de redacție la revista Secolul 20, apoi la Scânteia Tineretului și la
Luceafărul. Din 1968 a devenit șef al publicațiilor Televiziunii Române și șef
al redacției Culturale a Televiziunii Române (1969 – 1977).
În anii ’70 Dinu Săraru devenise un scriitor foarte
cunoscut, dar și un factor de decizie, cum se spunea pe atunci, în viața
culturală a capitalei. Era director al Teatrului Mic și Teatrului foarte Mic
(1977 – 1990), apoi director al Teatrului Național (2001 – 2004).
Romanele sale, Niște ărani (1974), Clipa (1976), Dragostea
și revoluția (1981) i-au adus faima din primele momente ale apariției lor.
Seria romanelor care portretizau țărani și recompuneau
atmosfera Slătioarei sale dragi a continuat în 2013 cu volumul Ultimul țăran
din Slătioara, „o culegere de povestiri țărănești, povești la care țin foarte
mult”, așa cum mărturisea scriitorul.
Preocuparea sa pentru teatru s-a vădit a fi la fel de veche
ca și romanele: în 1966 publica Teatrul românesc și interpreții contemporani.
În 1973 a scris piesa Al treilea gong, iar în 1997 Crima pentru pământ.
Arhiva de istorie orală a Radiodifuziunii păstrează o serie
de interviuri cu scriitorul și dramaturgul Dinu Săraru. Sunt mărturii de
istorie personală și generală, cu o mare valoare documentară. Una dintre
acestea se referă la perioada în care era tânăr reporter la Radiodifuziune.
În 2022 a primit marele premiu al Fundației Naționale pentru Civilizație Rurală „Niște țărani”.
Foto: AGERPRES